John.
John. John Rambo.
Det var satans...
-Hvor kommer du fra? -Washington.
-Det er godt at se dig igen. -I lige måde.
-Har du lyst til at fortælle om det? -Om hvad?
I går så jeg dig kæmpe med kæppe i Bangkok.
-Så du det? -Ja.
Og i dag arbejder du på et kloster.
De lader mig bo, og jeg hjælper dem med at reparere ting
Og kæppekampen?
Det gør Jeg bare for lidt ekstra penge.
Jeg så, du gav dem til munkene.
Du ser en masse.
Oberst, Hvem er det? -De er grunden til, jeg er her. Bob.
Det er Robert Griggs. Han er officer fra ambassaden.
En fornøjelse. Du er ikke let at finde.
Snuser du rundt efter mig?
Som Obersten plejer at sige: ”Gode mænd er svære at finde.”
John, prøv at se på disse billeder.
Jeg ved ikke hvor meget, du ved om Afghanistan.
De fleste kan ikke finde det på et kort.
Over 2 millioner civile, mest bønder og deres familie...
... er brutalt blevet slagtet af russiske soldater.
Alle nye våben...
... Inklusivt kemiske våben er brugt til at dræbe disse mennesker.
Og det fungeret meget effektivt.
Jeg formoder, at du ikke ved hvordan tingene står til i krigen
Men efter 9 års kamp...
... får de afghanske oprørere Stinger-missiler mod russisk luftangreb.
Undtagen en landsby.`50 km over grænsen.
Dér er den russiske kommandant ekstra brutal.
Som billederne viser.
Og det har lykkedes ham at afskære al hjælp udefra.
Vi vil undersøge problemet i området.
Hvad har det med mig at gøre?
-De har bedt mig om at rykke ind. -Det gør du vel ikke?
Jo. Og jeg vil have, du kommer med, John.
-Jeg har kæmpet nok. -Hvad mener du?
Jeg mener, at min krig er ovre.
Sagde du ikke, at han var en fremragende soldat
Nå, oberst. Vi har vist langt vej tilbage igen.
Tag dig ikke af ham. Ham gør bare sit job.
Missionen er vigtig, John.
-Tror du virkelig, det vil gøre en forskel? -Ellers var jeg ikke taget af sted.
-Det gjorde det ikke før. -Det var en anden tid.
Tag med mig, John.
Jeg ved ikke hvad du synes om stedet. Men jeg kan godt lide det.
At være her, at arbejde her, at høre til et sted.
Du hører til et sted. Men ikke her.
-Hvad vil du, når cirklen er fuldført? -Hvad mener du?
Du sagde, din krig var ovre. Måske Men ikke krigen inden i dig.
Jeg ved, hvorfor du er her, men det duer ikke.
Du kan prøve, men du kan ikke slippe væk fra hvad du virkeligt er
-Hvad tror du, jeg er? -En fuldblods kampsoldat.
-Ikke længere. Jeg vil ikke. -Det er ærgerligt, for du kan ikke løbe fra det.
Lad mig fortælle en historie, John.
Der var engang en billedhugger, der fandt en speciel sten.
Han gik hjem og arbejdede med den i flere måneder, til ham blev færdig.
Da han var færdig, viste han den til sine venner, der sagde, at han havde skabt en flot statue.
Men billedhuggeren sagde, at han ingenting havde skabt.
Statuen havde hele tiden været der. Han havde bare fjernet de små urenheder.
Vi gjorde dig ikke til en krigsmaskine.
Vi huggede bare de hårde kanter af.
Du vil altid plage dig selv, til du indser, hvad du virkelig er.
Indtil du fuldfører cirklen.
Jeg tror ikke, jeg er rede endnu.
Nå... Jeg må afsted.
Lov mig, at du vil opsøge mig, når du kommer tilbage til USA.
Det lover jeg.
Oberst... Jeg er ked af det, men det må ende for mig på et tidspunkt.
Jeg forstår.
Søg dækning.
Smid jeres våben. Og rør jer ikke.
I kan ikke flygte. Vi angriber ikke, hvis I overgiver jer.
Smid jeres våben. I kan ikke flygte.
Smid jeres våben. Nu.
Rambo. Noget gik galt.
-Hvad? -Sovjetiske soldater fangede holdet lige over grænsen.
Trautman og de andre er blevet ført til en russisk kommandocentral.
Hvad vil I gøre ved det?
Vi kan ikke gøre noget. Desværre. Jeg syntes bare, at du skulle vide det.
Hvad med mig?
Med mig?
Kan du sende mig derind?
-Det mener du ikke. -Det kan du bande på.
-Det kan ikke gøres officielt. -Så gør det uofficielt.
Hvis det kan lade sig gøre, og du bliver fanget, eller det lækker, benægter vi din eksistens.
-Det er jeg vant til. -Jeg kommer tilbage.
Islamabad, Pakistan. Tæt ved den afghanske grænse.
Vil du købe? Her er mange våben.
Nej. Jeg leder efter Mousa Ghani.
-Hvad er dit navn? -John Rambo.
Et øjeblik.
De sælger mange i Afghanistan.
Mange landminer... Landminer overalt.
Jeg er Mousa Ghani. Hvad vil du?
Griggs har sendt mig.
Du ligner ikke én af Griggs’ mænd. En militærmand.
-Nej. -Er du en levit?
-Nej -Du er ikke militærmand eller levit. Er du en turist, der er faret vild?
-Jeg er ingen turist. -Undskyld.
Ved du, hvor amerikaneren er?
Ja, i det sovjetiske fort. 30 km over grænsen.
Griggs sendte dig det udstyr, du bad om.
Vil du se det nu?
-Er det, hvad du bad om? -Ja.
Sådan én har jeg aldrig set før. Hvad er det?
Detonatorer.
-Og det her? -Et blålys.
-Hvad gør det? -Bliver blåt.
Hvor mange andre kommer med os?
Der er kun mig.
Kun dig? Det går ikke.
Jeg kan ikke kun bringe én mand til fortet. Du skal have flere mænd med.
Griggs sagde, at ville vise vej. Så gør det.
Jeg skal bringe medicin til landsbyen, Ellers dør folk. Forstår du det?
Jeg kender dig ikke. Men du ligner ikke én med krigserfaring. Har du det?
Kom nu. Har du?
Jeg har prøvet det.
Prøvet det? Måske du skulle tage hjem og tænke det igennem.
I meget langt tid.
Det har jeg gjort.
Har du?
Som du vil. Du bestemmer. Men du kan ikke redde den amerikaner alene.
Hvis du fejler, fralægger jeg mig ethvert ansvar.
Det lyder bekendt.
Mit navn er Oberst Zaysen. Kommandant i denne sektor.
Du er den første amerikaner, der er blevet fanget i Afghanistan. Tillykke.
Jeg hører, at I planlægger, at forsyne fjendtlige trooper med Stinger-missiler mod sovjetisk luftangreb.
Hvis jeg skal forhøres, skal det være én af dine overordnede.
Herude har jeg ingen overordnede.
Jeg har den fulde kommando.
Du er alene her. Svigtet af din regering.
-Hvad vil du have? -Samarbejde.
Denne sektor har været under fuld kontrol i over 5 år. Jeg kan gøre en ting for dig.
Når vi taler om udfordringer.
Hvis du giver oplysninger om flere Stinger-missiler, I vil levere, kan det være en uvej for os begge.
Det, vi i sidste ende vil have, er fred.
-Kreml har underlig form for humor. -Forklar det lige.
I snakker om fred og nedrustning. Og her ude udrydder i et helt folk.
Vi udrydder ingen.
Jeg tror, du er for intelligent til at tro på absurd probaganda.
-Vi prøver igen. Hvor er missilerne? -Jeg ved ikke noget om nogen missiler.
Selvfølgelig gør du det. Du forstår bare ikke, at jeg tilbyder en udvej for os begge.
Forventer du sympati? I startede denne krig, og nu må I tage følgerne.
Og det vil vi. Det er kun et spørsmål om tid, før vi vinder.
I vinder ikke.
Hver dag taber jeres krigsmaskiner land mod nogle dårligt bevæbnede frihedssoldater.
I undervurderede jeres fjender.
Hvis du har studeret historie, ved du, at dette folk aldrig har overgivet sig.
De vil hellere dø end at være slaver til en ondsindet hær.
Sådanne folk kan man ikke slå. Vi har allerede prøvet i Vietnam. Nu er det jeres tur.
Så du vil teste mig. Udmærket.
Dette er Afghanistan. Alexander d. Store prøvede at erobre landet. Så kom Djengis Khan, briterne og nu Rusland.
Men det afghanske folk er aldrig blevet besejret.
Deres fjender har en bøn om dette folk. Vil du høre?
Den lyder... Må Gud befri os fra kobraens gift, tigerens tænder og afghanernes hævn.
Forstår du det?
At I ikke lader folk tage pis på jer. -Ja... Noget i den stil.
Vi må videre.
Der er grotter nordpå. Vi går gennem dem. Det er sikrest.
Denne grotte fører os til de 5 løver dal.
I gammel tid blev den afghanske konge bedt om at sende 500 krigere i krig.
Han sendte kun 5.
Hans 5 bedste. Og de vandt.
Han sagde, det var bedre at sende 5 løver end 500 får. Hvad synes du om det?
-Jeg synes, kongen var heldig. -Heldig, Hva’?
-Hvor langt er der til landsbyen? -Ca. 2 timer.
Hvor, i min sektor, bliver missilerne leveret?
Det ved jeg ikke.
Du lyver...
Hvor???
Okay... Jeg fortæller det.
Jeg vidste, du løj.
Godt. Hvor er missilerne?
Tæt på.
Hvor tæt?
Oppe i din røv.
Jeg har været tålmodig længe nok.
Jeg prøvede at være civiliseret.
John Rambo...
Kender du ham?
Nej?
Han siger, at der er planlagt et redningsforsøg med hjælp fra oprørerne.
Han siger også, at han ved, hvor denne mand er på vej hen.
Vi vil byde ham velkommen.
Det er den sidste landsby i dalen. Her er ca. 100 mand.
-Der er mange børn her. -Ja, de er også gode krigere.
Jeg fortæller lederen, at vi vil tale med ham.
De har aldrig set en som dig før.
Det er Mujehanin-soldater. Der er 10000 mand, der venter ved grænsen
De venter på våben. Når de får dem, kommer de og kæmper.
Lad os tage hen til hospitalet.
Han er den eneste læge indenfor 500 km.
Det er deres første medicin i 2 måneder.
Gaver fra Sovjet. Det ligner legetøj, men er landminer.
Vi lærer børnene ikke at lege med dem, men nogen lærer det for sent.
-Hvem er det? -Han hedder Yuri. Russer.
Desertør?
Han kalder sig selv ”Overløberen”. Der er mange som ham.
Han kan bedst hjælpe. Han kender indersiden af fortet.
Vi må hellere fortsætte.
Minefeltet starter her. Først 1 meter, så 2 meter sådan her.
De har 4 tårne med 4 vagter.
Her, her, her og her.
-Hvor har de fangerne? -Her.
Hvis vi kommer ind, er der så en anden vej ud?
Undergrunden, i det beskidte vand. Jeg kender ikke det engelske ord.
-Det er kloakken, han mener. Hvor er den? -Her.
Udenfor løber den der. Vagterne er der Gå ikke den vej.
Så går vi gennem minefeltet. Det forventer vi ikke.
Det kan ikke lade sig gøre. Der er mange Spetnatz-kommandoposter. Vi er kun så mange.
Vi har mistet mange mænd, men vi mister flere, hvis vi går den vej.
Jeg behøver ikke mange mænd.
Hvad vil du gøre?
2 mand hjælper mig gennem minefeltet, og to hjælper mig tilbage.
Hvis det sker, sovjetfolk vil komme her igen, og endnu flere vil dø.
-Jeg kan ikke vente. -Det er du nødt til.
-Så gør jeg det alene. -Så vil du dø.
Så dør jeg.
Vent. Gå ikke.
Mit navn er Masoud. Du må ikke dømme os, før du ved, hvorfor vi ikke kan hjælpe.
De fleste Afghanere er meget stærke. Og vi lader os ikke blive drevet væk fra vores land.
Vores børn dør af landminer og giftgas.
Og vores kvinder bliver voldtaget og slået ihjel.
Sidste år i Diamant-dalen, længere ude, blev 6000 afghanere slået ihjel.
Gravide kvinder blev sprættet op, og deres spædbørn blev brændt.
Det blev gjort, så de ikke skulle kæmpe mod den næste generation af afghanere.
Men ingen skriver noget i aviserne.
Her ser du Allahs Mujehanin-soldater.
Hellige krigere. For os er dette en hellig krig.
En Mujehanin-soldat kan ikke dø, for vi betragter os allerede som døde.
At dø for vort land og for Allah er en ære.
Men, kære ven, vi må stoppe drabene på vores koner og børn.
Ved at hjælpe denne mand, så han kan fortælle, hvad der sker her, Så vi vil naturligvis hjælpe.
Gå nu, så vi kan finde den bedste måde til at befri denne mand.
-Tak -Vi takker dig.
Bare rolig. De vil snart finde en løsning.
-Jeg vil derind i nat. -Hvad er dit navn.
Drengen r hård indeni. Hans forældre døde sidste år.
Hans bror døde i fortet, hvor amerikaneren er.
Han ligner en dreng men kæmper som en mand.
-Hvad hedder du? -Rambo.
-Hvor kommer du fra? -Arizona.
-Hvor mange dagsrejser herfra? -Ca. 2 år.
Er du soldat?
Ikke længere.
Jeg er soldat. Er du her for at kæmpe?
-Nej. -Er du bange?
-Hvad er det? -En kniv. -Må jeg se?
-Den er god. Må jeg få den? -Nej.
-Hvad er det? -Du vil have alt. Det er en lykkebringer.
-Hvad er Lykke? -Lykke er...
-Må jeg få den? Jeg kan godt bruge lykke. Det kan jeg også.
Sådan er han altid, den dreng.
Se, den nationale sport. Det samme hver gang. Måske 3000 år gammel.
Se, de stopper aldrig med det.
Krig eller ej, de er ligeglade. Kan du lide det?
Jeg foretrækker football.
Football? Spiller du det med foden?
Egentligt ikke...
-Hvad siger de? -De vil have, at du er med.
En slags velkomst. Hvis du vil prøve, så Okay, men...
Jeg fralægger mig ethvert ansvar.
Jeg prøver.
Reglerne?
Du skal tage fåret og smide det i cirklen.
-Hvorfor? -Fordi der er en cirkel.
-Er det alt? -Ja, meget enkelt.
Ligesom football.
Gud må elske skøre mennesker.
-Hvorfor? -Han skaber så mange af dem.
Nu ved du, hvordan det er her.
I krig burde der være ære. Men hvor er æren?
Vi tager de overlevende med til grænsen. Tager du med?
Jeg skal til fortet.
Har du ikke set død nok? Gå mens du kan. Det er ikke din krig.
Det er det nu.
Udmærket. Du er en god ven.
Ishallah.
Jeg bliver og viser dig vej.
Jeg går med.
-Nej. Gå med dem. -De dræbte min familie. Jeg vil kæmpe.
Ikke med mig. Afsted.
-Hvorfor gør du dette her? -Fordi han ville gøre det for mig.
Har du besluttet dig til at tale? Ikke? Udmærket
Du vil snart blive min gæst nede ad gangen.
Kom.
-Gï¿½ tilbage. -Nej.
Gï¿½ tilbage.
Kom sï¿½.
-Gï¿½ tilbage. -Jeg kender stedet. Du fï¿½r brug for mig.
Jeg har ikke brug for dig dï¿½d. Gï¿½ tilbage. Forstï¿½r du det?
Amerikaneren?
Oberst?
John... Hvordan fanden er du kommet ind?
-Kan du bev?ge dig? -Det kan du fandme tro, jeg kan.
Kom s?.
John, bag dig.
John, pis ud med dig.
Her ovre. Kom s?.
Denne vej.
Giv mig drengen.
Hold ham.
Kom s?.
Tag kn?gten.
Ned.
Tropperne er klar, Sir.
F?lg efter dem med det samme.
Giv mig drengen.
Hvem er denne terrorist? Hvorfor er du s? v?rdifuld for ham?
Svinet pr?vede at smadre mig i nat...
... men det lykkedes ham ikke.
Jeg vil jage ham og h?nge hans skind p? v?ggen.
-Du beh?ver ikke at jage ham. -Hvad?
Han vil jage dig.
Er du vanvittig? ?n mand mod tr?nede kampsoldater?
Hvem tror du, den mand er? Gud?
Nej, Gud er n?dig...
... det er han ikke.
Det er i orden. Her er ingen.
Det kan godt holde lidt tid.
-Hvor er den hurtigste vej ud? -Nordvest.
Der er ca. 3 kilometer til bjergene herfra. Det er en sv?r rute.
-Tag drengen med den vej. -Jeg vil blive.
Det kan du ikke.
Du kan ikke g? tilbage. Vi m? alle tage til Pakistan.
Nej, jeg skal tilbage.
Jeg ved han er din ven, men I vil begge d?.
-Kom med os. -G?r nu som jeg siger.
Giv mig dit gev?r.
Okay. Af sted. Kom s?
-Ser jeg dig igen? -Selvf?lgelig.
Gennems?g omr?det.
Modtaget, Sir.
Intet spor af ham, Sir.
Forts?t efters?gningen af amerikaneren. Jeg skal tanke op.
-Kan du flyve s?dan en? -Lad os finde ud af det.
Kom s?.
Hurtigt. G? ombord.
Hold fast.
Derovre.
Der.
Hold fast.
-F? ham ind. -Tag min hold.
Vi styrter ned.
Hold fast.
Skynd jer ud.
Det springer i luften.
Tag hvad du kan, John. Ud med jer.
I skal n? gr?nsen.
Vi bliver. Vi kender vejen ud. Vi klarer os.
-Hvilken retning, John? -Nord?st.
Ishallah.
Jeg vil have alle i beredskab. De m? ikke n? gr?nsen.
Et ?jeblik, John. Jeg m? lige hvile lidt.
Hvordan har s?ret det?
Du l?rte os at ignorere smerte, ikke?
Virker det?
Egentlig ikke. Tag det ikke personligt.
Tak.
G? i forvejen, og find et skjulested.
John...
Det var t?t p?, John. Hvordan har du det?
Godt gennemstegt.
Vi m? ikke g?re det nemt for dem. Vi deler os.
-Jeg er ked af, at du kom ind i dette her. -Nej du er ej.
Spetnaz, Rapport?r.
Lytter du?
Hvem er du?
Dit v?rste mareridt.
Kourov, Hvad fanden sker der dernede?
-God timing. -Hvad har man venner til?
G? tilbage til hullet. Jeg d?kker dig og tjekker, om der er flere hernede.
Yankov, tilbage til basen.
P? den anden side af dalen er gr?nsen.
-Vi klarede det, John. -Ja.
Vent.
Hvad fanden er det?
Den lede satan.
R?r jer ikke. I kan ikke flygte.
Vi angriber ikke, hvis I giver op.
Vi vil ikke skade jer.
Hvorfor tror jeg ikke p? ham?
Kom herhen, og vi f?r en fair rettergang.
Smid jeres v?ben, og r?r jer ikke.
Har du nogen id?er?
Smid jeres v?ben.
At omringe dem er udelukket.
Et fandens tidspunkt at v?re vittig p?, John.
Smid jeres v?ben. Nu.
I kan ikke flygte. Kom herhen, og vi behandler jer godt.
Det er jeres sidste advarsel.
Valget er jeres.
Hvad siger du, John.
Fuck dem.
Jeg ville ?nske, man kunne tage det svin med i d?den.
Hvad sker der?
Det er opr?rerne.
Kom.
John, kom ud derfra.
Er du sikker p?, at tager af sted? Du k?mper godt af en turist at v?re.
M?ske en anden gang.
Vil du have den her tilbage.
Nej. Behold den.
Kan du ikke blive?
Jeg er n?dt til at tage af sted.
-Ishallah. -Ishallah.
-Farvel. -Farvel.
Det er sv?rt at tro, John. Hvad, sir?
Jeg hader at indr?mme det, men jeg tror, at vi er blevet bl?de.
M?ske en lille smule, sir. Kun en lille smule.
Denne film er dedikeret til Afghanistans stolte folk.
Slut